"De vil møde et fremmedartet folk i et fremmedartet, fjendtligt land.
De skal holde Dem fra tyskerne. De må ikke...
...fraternisere. "
Hvad betyder det?
At vi ikke skal være venlige over for dem.
Dette hus beslaglægges på befaling af Kontrolkommissionen i Tyskland.
Med forlov, Fräulein.
Huset tilhører familien Lubert. Manden er arkitekt.
Endestationen!
HAMBORG 1945 FEM MÅNEDER EFTER DE ALLIEREDES SEJR
Havde du en god tur? - Den var lang.
Rachael.
Goddag, Lewis. - Hvor ser du godt ud.
Her er hundekoldt. - Ja.
Nu skal jeg tage den.
Velkommen. Kom ind, så skal jeg vise Dem rundt.
Kom ind, så skal jeg vise Dem rundt.
Der bliver stadig fundet lig. 25.000 er fortsat meldt savnet.
Hvordan har du det? - Fint. Hvad med dig?
Det har været hårdt. Vel også for dig.
For os alle sammen.
Vi kastede flere bomber over Hamborg på en weekend, -
- end der faldt over London i løbet af hele krigen.
Det er noget andet.
Tak, Barker.
Oberst Morgan, velkommen. Kom ind, så skal jeg vise Dem rundt.
Det er min hustru, fru Morgan.
Goddag.
Efter Dem, fru Morgan.
Husets fornemmeste værelse. - Er det ikke smukt, elskede?
Det er vældig moderne. - Ja, det er det.
Det er et Steinway. Et fremragende instrument.
Spiller De? - Jeg har ikke holdt det ved lige.
Det bliver rart at høre det spillet igen.
Hvad hang der der førhen?
Et maleri. Det blev beskadiget. Jeg har ikke fundet en erstatning.
Hovedtrappen er denne vej.
Biblioteket. - Herr Lubert er arkitekt.
Var. Nu betjener jeg en metalpresse.
Skal vi?
Die Elbe. Den flyder helt ud til... Undskyld, mit engelsk kommer til kort.
Nordsøen. Det kommer ud på ét.
Sandt nok.
Det er koldt. Skal vi ikke gå ind?
Jeg håber, De bliver lige så glade her, som vi har været det.
Min datter og jeg passer os selv, indtil vi flytter til lejren.
Tak.
Hvad er der?
Jeg mindes vores bryllupsrejse.
Du fredsens.
Du er meget smuk.
Du har det stadig.
Naturligvis.
Ryger du?
Lægen sagde, det ville dulme nerverne.
Gør det det?
Kan du huske hytten?
Med det utætte tag.
Det regnede i to uger. - Nemlig.
Og sikke en kulde.
Du brændte mine bøger. - Jeg var nødt til det.
Det var Agatha Christie. Jeg fandt aldrig ud af, hvem morderen var.
Butleren. - Det er altid butleren.
Glade dage.
Der har vi chefen.
Wilkins. - Hr. oberst.
De blev ramt af en granat undervejs til lejren med mad.
To af vores omkom, og klunserne gør det værre.
Tilbage! Hold dem tilbage!
Føj, hvor har de dårlig ånde. - Det får man af 900 kalorier om dagen.
I det mindste laver de sultne mindre ballade.
Keith Burnham, efterretningstjenesten.
Hvad har vi med at gøre?
Er det ham? Han ligner en fra Werwolf-bevægelsen.
En 88'er. De nazisvin vil ikke acceptere, at vi har vundet.
Kaptajn, kan vi få de to soldater båret væk?
Holdt! Holdt!
Tilkald en sygehjælper. - Javel.
Tænkte det nok. En 88'er.
Heil Hitler.
Konstabel, få folk op i vognen.
Og læg ham der i en pose.
Goddag.
Du må være Freda. Hvad læser du?
Freda.
Du må ikke være hernede længere. Og tag den uniform af.
Hun hører aldrig efter. Jeg er også kun hendes far.
Freda, du skal i skole.
Undskyld, jeg forstår ikke...
Beklager, det var et nødstilfælde.
Du får kaffe. - Jeg foretrækker te.
Det bruger de ikke her. Jeg skaffer noget til dig.
Så drikker vi kaffe.
Har du sovet godt? - Ja, det har jeg faktisk.
Godt. Det var vel nok godt.
Jeg glæder mig til, det kun er os to.
Hvad er der?
Hvad siger du til at lade dem blive?
Tjenestefolkene? - Familien Lubert.
Vil du bo sammen med dem?
De ville blive på loftet. Vi ville knap nok bemærke dem.
Er det noget, alle andre gør?
Der er ingen andre, der har så stort et hus.
Vi har ikke bedt om et stort hus med tjenestefolk og kunst på væggene.
Det ved jeg godt.
Vi skulle være sammen. - Det er vi da.
Alene.
Jeg bryder mig ikke om det.
Du bryder dig ikke om dem, fordi de er tyskere.
Byen er ét kaos, Rachael.
Vi har ingen steder at gøre af folk, vi har intet at bespise dem med.
Det giver ingen mening at sætte familien Lubert på gaden.
Du forberedte mig ikke på det her. Det var ikke det, vi havde planlagt.
Intet er gået som planlagt, men nu sidder vi her.
Jeg er dybt taknemmelig. Tak.
Undskyld, gider I hjælpe mig? Jeg vil flytte planterne.
Planterne?
De skygger for lyset.
Hun begynder at føle sig hjemme. - Som en maddike i flæsk.
Bryder De Dem ikke om stolen?
Det er en Mies van der Rohe.
Ham modernisten. Den skulle være en af verdens mest behagelige stole.
Det er den ikke. Den er grim.
Han var fra Bauhaus-skolen. Deres filosofi var at afsværge krummelurer.
Er det nødvendigt med en filosofi for at gøre noget behageligt?
Er der da ikke en filosofi bag enhver genstand?
Vær venlig ikke at liste rundt i huset, Herr Lubert.
Vi aftalte at holde os hver til sit.
Til vores zoner, selvfølgelig. Det skal jeg prøve at huske på.
Hvis Deres datter mangler noget, sender jeg Heike op med det.
Det hele er nyt for hende. - Ikke desto mindre.
Jeg tager et ord med hende. - Veksler.
På engelsk tager man ikke et ord med nogen.
De bør have dem her.
Som frue i huset.
Det smagte dejligt, Heike. Danke schön.
Se, nu griner hun smørret igen.
Du sagde, hun var dejlig.
Jeg prøvede. - Det ved jeg.
Jeg forstår ikke, du kan.
Hvad?
Du gebærder dig som før med alle dine små ritualer.
Du står op, barberer dig, -
- spiser og går på arbejde, som om intet var hændt.
Lad være, Rachael.
Det er ikke godt for noget at tale på den måde.
Ikke det? - Nej.
Nå? Hvordan skal jeg så tale?
Du kunne gå foran med et godt eksempel.
Hvornår er du blevet så selvretfærdig?
Har De set ham?
- Lad hende være.
Kom, lad os få noget te.
Han er blevet så skinhellig. Al den sømmelighed er kvælende.
"Lawrence af Hamborg" kalder Keith ham.
Ham, der var pjattet med de indfødte.
Han synes vist godt om Lubert. Lew lader dem blive boende.
Er det nu klogt?
"Hadet syner måske ikke, men det findes under overfladen. "
Vær nu forsigtige. De er ikke som os.
Goddag.
Freda, gå op på dit værelse.
Nu.
Det gør ikke noget.
Det må De undskylde, fru Morgan. Hun skulle have spurgt om lov.
Hun spiller smukt. - Vås. Hun øver sig aldrig.
Hun gjorde Claudia helt fortvivlet. - Claudia?
Hendes mor. Min hustru.
Er hun også et sted i huset?
Hun omkom under brandbombningen.
Det gør mig ondt.
Hvis Freda godt vil spille, så for min skyld gerne.
Om eftermiddagen... - Skulle vi ikke blive i vores zoner?
Jeg vil ikke have, du går nedenunder mere.
Forstået?
Vil du hellere bo i en lejr? - Mor havde ret.
Du er en kryster.
Bliv ikke for længe oppe.
Du skal op og i skole. - Undervisningen er åndssvag.
Freda, hvor skal du hen?
I bliver betalt i madkuponer og kørt hjem igen inden aften.
Er du fyldt 16?
Lig! Vi har fundet lig!
Hold afstand.
Ikke den værste måde at dø på. Et sidste knald inden lukketid.
Kom. Du skal ikke høre på de idioter.
Fjern de knogler.
Undskyld, jeg trænger mig på. Det er hundekoldt ovenpå.
Gør det noget, hvis jeg...? - Nej, ikke det mindste.
Vi skal på visit i aften, men vil De have et glas?
Nej tak.
Nå, men så godaften. - Godaften.
Vi kan stadig. - Keith kommer snart.
Hvor var det godt, I kunne komme.
Det er skønt endelig at møde dig og en lise at komme ud af huset.
Men sikke et hus. Selvom man må dele det med en tysker.
Hvor er det morsomt. I mangler også et maleri.
Det gør alle. Det var der, han hang.
Hvem? - Der Führer.
Pletten, der ikke vil gå væk. De plejer at dække dem til.
Beklager ventetiden.
Tak.
Afhængig af deres svar opdeler vi dem i kategorier.
Hvis de er uskyldige, tildeles de et Persilschein, en vaskeriseddel.
Det er et fripas, der giver dem lov til at genoptage deres vante liv.
Har Lubert sit Persilschein? - Gør det nogen forskel?
Ja. Jeg har vel ret til at få at vide, om jeg bor sammen med en nazist.
Man kan ikke bedømme et menneske ud fra et spørgeskema.
Hvordan bedømmer man ham så?
Man kigger ham i øjnene.
Lubert bar aldrig uniform. Han havde ikke blod på hænderne.
De har alle sammen blod på hænderne. Hvem holder du egentlig med, Lew?
Efter alt, hvad de har gjort...
Krigen er slut. Vi vandt.
Længere er den ikke.
Vi kan spise dessert i dagligstuen. - Har han det eller ej?
Ikke endnu. Det er en formalitet.
Skal vi?
Godmorgen, hr. oberst.
Deres papirer.
Værsgo.
Deres papirer.
TIL LEWIS FRA RACHAEL
De byggede altså huse til højtstående nazister?
Efter 1933 byggede vi, hvad vi fik besked på.
Påvirkede bombardementet Deres og Deres families helbred?
Spørgsmålet er ligetil.
Det påvirkede min hustrus helbred.
Hun var en af de 40.000, der omkom, da briternes bomber lagde byen i grus.
Den 27. juli 1943.
Lad os tale om Deres hustru. Var det hendes penge?
Hendes familie var velhavende. De ejede adskillige skibsværfter.
Skibsværfter, der blev brugt til at befordre nazisternes våben.
Blandt mange andre ting.
Min hustru og jeg havde intet med virksomheden at gøre.
Men De hævder aldrig at have været medlem af nazistpartiet?
Jeg var modstander af alt, hvad nazisterne stod for.
Det var ikke det, jeg spurgte om.
Nej. Jeg har aldrig været medlem af partiet.
Vidste De besked om lejrene?
Nej. - Så De har aldrig set de billeder?
Her.
Kig bare.
Sidste spørgsmål: Håbede De nogensinde på tysk sejr i krigen?
De svarede: "Jeg ønskede, at den skulle slutte. "
Jeg ville tilbage til det forgangne. - Så De savnede altså fortiden?
Jeg savner min hustru.
Udmærket. De hører fra os.
Herr Lubert?
Herr Lubert, vær venlig at komme herind.
Vil De forklare det?
Det er en von Gronhardt. - Jeg vil vide, hvad den laver her.
De var generet af pletten, så jeg dækkede den til.
Bryder De Dem ikke om det? - Hvad dækker det for?
Støder det Dem? Måske fordi han var tysker?
Det var et billede af ham, ikke?
Ham? - Deres Führer.
Det er så nemt for Dem. Krigen er forbi, -
- og De vender sejrrig hjem.
Deres samvittighed er ren. - Det er Deres måske ikke?
Jeg troede, De ville synes om maleriet. Undskyld, hvis jeg tog fejl.
Vil De opponere mod et landskab? Et jagtmotiv måske?
Jeg opponerer mod Deres tonefald. - Så smid os ud! Smid os ud.
De hader os. Det er det, De ønsker.
Smid os ud. Så får De fred til at skændes med Deres mand, -
- når han endelig er her.
Nu har De vist sagt nok. - Så smid os ud.
Lad mig give Dem grund til det.
Vær venlig at gå.
Vær forsigtig.
Hent noget vand. Jeg skal vaske mig.
Det er flot. Hvor har du det fra?
Fra englænderen, der har stjålet mit hus.
Se her. Ved du, hvad det er?
Det er støvet fra vores by. Asken af vores folk.
De jordiske rester af unge tyske piger som dig.
Hvad betyder det? - Det ottende bogstav.
H.
"Heil Hitler. "
Hvad synes du?
Henrivende. - Idiot. Jeg mente bordet.
Burnham for bordenden eller ved siden af Susan?
Bare vi holder ham på afstand af spiritus.
Du skal ikke diskutere med ham. Vær engelsk. Tal om vejret.
Hvad laver du? - Jeg beundrer bare din kjole.
Og tænker på, hvor heldig jeg er.
Kan du lide den? Jeg har også brugt en evighed på den.
Jeg forestiller mig, hvordan du ser ud uden.
Hvornår kommer gæsterne? - Først om en time.
Først om en time?
Du er...
Gå ovenpå.
Lås døren.
Hvad er der galt? - Optøjer uden for hovedkvarteret.
Jeg er ked af det, min egen, -
- men du må underholde gæsterne i mit fravær.
Så smut. Smut ud og red Tyskland.
Vær nu ikke sådan.
Jeg kommer, så hurtigt jeg kan.
Kryds fingre for mig.
Giv os mad! Giv os mad!
De har barrikaderet gaden. Ingen kommer igennem.
Spær gaden af. Og sig til soldaterne, at der ikke må skydes.
Tilbage!
Hr. oberst, hvor skal De hen?
Der må ikke skydes!
Tak, Heike.
Vi har gjort dem en tjeneste. Det er tid til at tage hjem.
Krig har vel ingen egentlig vinder. - Vi får intet ud af at være her.
Frankrig tog vinen, USA tog udsigten, og vi fik ruinerne.
Hvad mener Herr Lubert om det?
Det må du spørge ham om.
Det er en dejlig hvidvin. - Doneret af Herr Lubert.
Herr Lubert? Jeg ringer efter en læge. - Jeg klarer den, Greta.
Jeg går i seng.
Herr Lubert! Kom og vær med. Min mand vil spørge Dem om noget.
Jeg er ikke helt på toppen, men tak alligevel.
Godnat.
Vær venlig ikke at hamre i flygelet.
Det var min hustrus.
Lubert...
Tag det nu roligt.
Jeg er sgu ked af det med glasset.
Sådan.
Om forladelse. - For hvad?
Det er mig, der skal undskylde.
Godnat.
Det er ikke nødvendigt. - Der er snavs i det.
Det kommer til at svide.
De har undgået mig.
Har jeg det?
Det tror jeg nu ikke.
Jeg ville have undskyldt.
For hvad?
Lad være.
Jeg ville have gjort det, -
- men jeg skal nok lade være.
Rachael...
Stop!
Alt i orden?
Hvad er der sket med Dem? - Jeg havnede i nogle optøjer.
Deltog De i optøjerne? - Ikke frivilligt.
Så ved De, hvad der skete. Pøbelen forsøgte at dræbe mig.
Hvad går der af det her land? Vi er her jo for at hjælpe.
Jeg må hellere gå.
Godnat. - Godnat.
Tilgiv mig. Hvordan gik selskabet?
Fint.
Jeg går op og lægger mig. - Jeg kommer op om lidt.
Freda, har du noget, der tilhører mig?
Det var en gave fra min hustru. Jeg vil gerne have det tilbage.
Har du set det?
Godmorgen. - Godmorgen, hr. oberst.
Hr. oberst.
Hr. oberst...
Der har været et angreb.
En bombe i den russiske zone. - Åh herregud.
Det er kun et par dage. Jeg er tilbage inden jul.
Jeg kan da tage med. - Nej, beklager.
En militærfrues lod.
Jeg tager revanche. Det lover jeg.
Jeg burde være vant til det.
Seks dage.
Hvabehar?
Jeg forhørte mig.
Jeg undersøgte det.
De ville give dig seks dages orlov efter begravelsen...
...men du tog dem ikke.
Hvorfor tog du dem ikke?
Jeg har haft lang tid til at gruble over det. Jeg tænkte:
"Måske gør det bare ikke...
...ondt på ham, som det gør på mig. "
"Han var der jo ikke. " - Nej.
Jeg havde en krig at udkæmpe. - Hvad havde jeg?
Intet.
Hvad forlanger du af mig?
Lewis...
...jeg vil have ham tilbage.
Det kan jeg ikke give dig.
Lewis, jeg beder dig... Jeg bønfalder dig.
Vær sød ikke at rejse.
Jeg går en tur.
Hr. oberst. - Barker.
Michael kunne heller aldrig ramme den rent.
Michael.
Min søn.
Han døde i krigen.
En bombe ramte vores hus den 2. juli 1942...
...og dræbte ham.
Han var 11.
Han ville have været på din alder nu.
Når han kom hjem fra skole, havde han tit...
...blæk på alle fingrene.
Jeg måtte bruge timer på...
Det smittede af på tangenterne.
Og jeg tror ikke, jeg kan...
Jeg ved ikke, om jeg kan...
Jeg tror ikke...
...jeg kan leve med det.
Fordi...
...jeg skulle have stoppet ham.
Jeg var jo hans mor.
Jeg var hans mor.
Jeg kan ikke...
Jeg kunne ikke...
Jeg kan ikke holde det ud...
Så så.
Jeg kan ikke...
Fru Morgan.
Må jeg invitere jer på morgenmad?
Begge to.
Meget gerne.
Der kommer en og sætter mit hår i morgen. Vil Freda være med?
Freedie?
Tak, fru Morgan.
Hvad er der da i vejen med mit hår?
Du skal være hjemme inden aften. - Selvfølgelig.
Kom ind.
Herr Lubert. Frau Morgan. Har De brug for mig i eftermiddag?
Nej tak, Greta.
Deres soldater.
Er gerningsmanden pågrebet? Jeg vil gerne se ham.
Siegfried Leitman, forhenværende SS-Sturmbannführer.
Sprachen Sie Englisch? - Ja, det gør jeg.
Kender De drengen her?
Nej. - Kom nu.
I bærer det samme mærke. - Vi er mange, der har det mærke.
Så fortæl mig deres navne. - Hvorfor skulle jeg dog det?
Manden har stadig snørebånd i støvlerne.
En forglemmelse. - Han kunne have hængt sig.
Men det gjorde De ikke, for De er en kryster.
De sender børn ud for at dræbe for Dem.
Ja. De er de bedste til det.
De stiller ingen spørgsmål. Og De tør ikke gøre vold på dem.
De tager fejl. Jeg har dræbt dem, der var endnu yngre.
Under krigen dræbte jeg alle de tyskere, jeg kunne komme til.
Jeg ville gøre ende på det.
I er også mordere. Tror I, vi har glemt det?
Som et barn lukker I øjnene og tror, at verden forsvinder.
Men vi glemmer ikke. Vi vil skære struberne over på jer i gaderne.
Vi vil brænde jeres kvinder inde og bombe jeres børn, mens de sover.
Oberst Morgan!
Er det det, du vil? - Nein!
Så fortæl mig deres navne.
Det må du undskylde.
Vi er der lige straks.
Her er stadig hundekoldt. Jeg kan ikke mærke mine tæer.
Det lyder ikke godt. Lad mig mærke efter.
Hvad laver du? - Mærker efter.
De er der endnu. Det er dine fødder også.
Dine ankler, lægge -
- og lår.
Før krigen købte jeg et stykke jord i alperne uden for Oberstdorf.
Det er ikke noget særligt. Bare en hytte som den her.
Forhåbentlig er der varmere.
Jeg har tænkt mig at bygge et hus.
Noget meget moderne.
Kun én etage, bygget ind i skrænten.
Stålbjælker og en mur af glas ud mod de smukke fyrretræer.
Man kan løbe på ski helt op til døren.
Hvad siger du? Ville du kunne bo i det?
Jeg kan ikke løbe på ski.
Du smiler. - Jeg smiler da tit.
Næsten aldrig. Ikke siden du kom hertil.
Det klæder dig.
Jeg havde aldrig troet, jeg ville kunne blive glad igen.
Så tag med os.
Du har ikke dine papirer. Hvordan vil du rejse?
Jeg skal nok blive frikendt. Det er kun et spørgsmål om tid.
Det her er Stunde Null.
Nulte time.
Alt kan begynde på ny.
Kan du lide mit hår?
Jeg kunne bedre lide det før.
En rigtig Hitlermädchen.
Fortæl mig om englænderen, der har stjålet jeres hus.
Jeg lod mig provokere af ham. Leitman.
Det skulle jeg ikke have gjort. - Han har myrdet børn, hr. oberst.
Havde det været mig, ville jeg have ladt pistolen.
Ville De have ladt pistolen? - Ja.
Gu ville De ej.
Nej, det ville jeg ikke.
Min far sagde altid, jeg ikke har rygrad nok til at være soldat.
Der tror jeg, Deres far gav Dem en kompliment.
Det er ikke krigen, der gør os til mænd.
Jeg har gjort ting, jeg bestemt ikke er stolt af.
Så tænker jeg på min kone.
Hvis hun vidste det, hvad ville hun så mene om mig?
Lad os se at komme hjem i varmen.
Rachael.
Undskyld, jeg kommer for sent. Hvad drejer det sig om?
Jeg vil bede dig om en tjeneste. Det trækker ud med Luberts fripas.
Hvad er din hemmelighed? Der er noget, der er forandret.
Det er mit hår. Jeg har fået det sat.
Nej.
Det er noget andet.
Det er jul.
Jeg har altid holdt af julen.
Mener du det?
Jeg kan ikke fordrage den. Det er ikke rigtig jul uden børn.
Er bamsen til pigen?
Ja.
Og cigarerne?
Til min mand. - Når han kommer hjem?
Ja. Når han kommer hjem.
Jeg kan vel spørge Keith, hvorfor frikendelsen skal tage så længe.
Hvis du skal belure en pige, så giv hende i det mindste en kompliment.
Goddag, Rach. Så er jeg hjemme.
Lewis.
Er Lubert her?
Han er vistnok ude i haven. - Han skal komme ind til os.
Jeg vasker mig lige. Jeg har noget at fortælle.
Hvad fejrer vi?
Jeg er blevet tilbudt en ny post.
Var det en givtig rejse?
Givtig? Det vil vise sig.
Skal jeg gå i gang med maden?
Det bliver ikke nødvendigt, Greta. Vi spiser ude i aften.
Men De må gerne drikke et glas champagne med os.
Kom og vær med.
En forsinket jul, lidt ligesom i Rusland.
En post? Hvor?
Ved Krigsministeriet. London.
Vi rejser hjem.
Nå?
Jeg er blevet frikendt. - Jeg vidste det.
Tillykke. Burnham må have trukket i nogle tråde.
Det er jo pragtfuldt.
Men du er da ikke færdig med dit arbejde her.
Jeg indgav en begæring. Jeg ville nødigt give dig falske forhåbninger, -
- men vi skal hjem.
Så på vegne af os begge to vil jeg gerne sige jer tak.
Skål for nye tider.
Bertie?
Beklager.
Den her kjole duer ikke.
Hvad laver du her? - Fortæl ham det nu bare.
Fortæl ham, at du rejser væk sammen med mig.
Det kan jeg ikke. - Så gør jeg det.
Nej, det skal komme fra mig.
Det er den samme kjole. - Hvad?
Ja.
Min egen.
Hr. oberst.
Rachael!
Lew... - Ja?
Vi må tale sammen. - Oberst.
Lige et øjeblik.
Hr. general. - Godaften.
De vil gå til spilde på Whitehall.
Men De efterlader byen i bedre forfatning end før.
Skål. - Altid til tjeneste.
Rachael.
Er det sandt? At I rejser? - Kommer du ikke til at savne det?
Hvad er der at savne? - Menneskene.
Jeg er overrasket over dig, Morgan.
Hvordan det? - At du ikke selv tog affære.
Jeg aner ikke, hvad du taler om. - Spil nu ikke uskyldig.
Det klæder dig ikke at sende fruen i byen for at plædere for Lubert.
I London er der jo rationering. - Lewis vil nok gå med til at blive.
Om forladelse, de damer. Må jeg lige låne min hustru?
Kom.
Fortæl mig, at jeg tager fejl.
Det, jeg forestiller mig...
Fortæl mig, at jeg er bindegal.
Lewis...
Tilgiv mig.
Hvor længe?
Ikke her.
Jeg var kun væk i nogle dage. Hvor længe har du knaldet med ham?
Jeg vil vide, præcis hvornår vores ægteskab gik i stykker.
Det gik i stykker, da Michael døde.
Du skal ikke blande ham ind i det.
Hans død forandrede alt. Hvorfor vil du ikke indrømme det?
Du forlod mig.
Det er min skyld. - Nej, det er min.
Hvorfor siger du det ikke bare? Sig det.
Du bebrejder mig, at jeg lod ham dø.
Kør mig hjem. Vær venlig at køre mig hjem.
Sæt dig ind. Sæt dig ind i bilen.
Giv mig nøglerne. - Værsgo.
Rachael, duk dig!
Hold fast!
Rachael, er du uskadt? Jeg løber efter ham.
Han affyrede to skud. Bliv i bilen.
Holdt!
Jeg skyder! Stop!
Holdt! - Bertie?
Stop, eller jeg skyder!
Du kan ikke slippe væk!
Holdt!
Gør det!
Skyd! Så gør det dog!
Albert!
Nej, Freda!
Det er for sent. - Albert!
Hjælp! Hjælp!
Kom.
Bliv hos mig. Bliv hos mig.
Tag ham med.
Far!
Jeg skulle aldrig have hentet dig hertil.
Jeg kan ikke bebrejde dig, -
- at du gerne vil begynde et nyt liv.
Hvad for en dreng?
Freda, svar mig.
Jeg har altid forsøgt at beskytte dig. Hvordan kunne du finde på det?
Hør her.
Du er min datter.
Jeg har ikke altid vist det...
...men du er det vigtigste i mit liv.
Jeg savner mor.
Det gør jeg også.
Men vi har hinanden.
Vi har stadig hinanden.
Lewis?
Er du uskadt?
Hvordan har hun det? - Hun sover.
Han ved besked.
Godt.
Vi bør rejse i morgen tidlig.
Bare rejs.
Hvordan gik det for sig?
Led han?
Han blev dræbt i eksplosionen. Det var øjeblikkeligt.
Det var ikke min mening at forlade dig.
Men jeg var nødt til det.
Jeg ser hans ansigt, hver gang jeg ser på dig.
Når du ler...
...hører jeg hans stemme.
Hver gang jeg rører dig...
...bærer din hud hans duft.
Du er det bedste i mig, Rachael.
Det vil du altid være.
Rachael.
Er du klar?
Rachael?
Nej, nej, nej. Du skal tage med.
Jeg har brug for dig.
Vi havde brug for hinanden.
Men det var jo det her, du ville.
At begynde forfra.
Det vil jeg også.
Det vil jeg.
Tilgiv mig.
Rachael.
Far!
Oversættelse: Henrik Thøgersen